Tidligere på Det var en gang...
Hades ba meg velge ut tre navn som måtte bli værende i Underverdenen.
Gi meg Zelenas baby, så river jeg i stykker kontrakten.
Da slipper du å si til Belle at du har lovet meg babyen.
- Jeg vil ha henne. - Hun er min forlovede.
Jeg er sir Gaston. Du har stjålet min elskede.
- Far? Er du her? - Jeg er her, Belle.
- Skal vi ikke ri i dag? - Planene er endret.
Vi har fått besøk av lord LeGumes eldste sønn.
Jeg vil ikke treffe flere friere. Og særlig ikke den tufsen.
Han er kjent for å være forfengelig. Og en notorisk skjørtejeger.
Gi ham en sjanse. Man kan ikke dømme uten å kjenne noen.
Vent, Belle. Det står mer på spill her.
Langs grensen i nord har det pågått kamper med trollene. Mange døde.
Lord LeGume har en mektig hær. Om du gifter deg med sønnen...
- Hva sier mor til dette? - Hun er enig med meg. Bare møt ham.
- Er jeg for tidlig ute? - Nei da, bare stig på.
Hils på datteren min. Belle, dette er Gaston.
- En glede å treffe deg, Belle. - Jeg har hørt mye om deg, Gaston.
Beklager. Dette er nokså pinlig, hva?
- Misliker du også arrangerte møter? - Ja, jeg må nok innrømme det.
Jeg har hørt om din sjarm og ditt vidd. Og jeg ser at alt stemmer.
Men ryktene om meg gjør deg skeptisk. Og det forstår jeg.
Jeg drar hjem om du ønsker det. Uten videre nag.
Nei, forresten... En liten spasertur kan da ikke skade.
Belle.
Jeg vil ikke gi slipp på barnet. Jeg trenger din hjelp.
Så du aksepterer meg som jeg er?
Jeg aksepterer at en far vil gjøre alt for sitt barn.
- Men du må droppe svart magi. - Du visste hva du gikk til.
Merlin sa at kraften i Den mørkes dolk kunne brukes til noe nobelt.
Vis meg at kan gjøre det. Redd vårt barn, og skap lys ut av mørke.
Lys og mørke avhenger av perspektiv. Man gjør alt for å redde sine kjære.
- Helter holder seg i lyset. - Under press gjør man alt man kan.
Vil du ha en fremtid med meg?
Da må du innfri mine betingelser.
Hades tror han kan overvinne oss. Vi må vise at han tar feil.
Når jeg får fjernet navnene, kan ingenting holde oss her.
Vent, det er fare på ferde.
Enhver sjøkaptein kan fornemme en storm. Vi må søke ly!
- Stormen stilnet raskt. Er alt vel? - Ja, men det er noe der borte.
Noe som kom med stormen.
Mor!
Mareritt?
Ja... Det er over nå.
- Beklager. Jeg skulle jo holde vakt. - Jeg har kontroll.
- Du har ikke sovet på lenge. - Jeg kan sove når vi har tatt Hades.
Der er signalet. De er klare.
Mor! Jeg er så glad for å se deg.
Jeg trenger deres hjelp, Emma.
Er dette planen for å slå Hades? En masse kruseduller?
Hades' heis er låst med en trolldom. "Krusedullene" åpner den.
- Den tar oss forhåpentlig til ham. - Overraskelse kan gi oss overtaket.
- Det var mange forbehold. - Det er alt vi har. La oss prøve.
- Vi får visst ikke overrasket ham. - Vi finner på noe annet.
- Kan jeg fjerne navnene fra steinene? - Det finnes intet formular for det.
- Jo. Jeg så det i en drøm. - En drøm?
Det virker kanskje søkt, men er verdt et forsøk.
Jeg har lært å stole på deg. Jeg blir med.
- Sne og jeg fører Henry i trygghet. - Nei, jeg blir med Emma.
Jeg lovte å overvinne Hades, så jeg må være med.
- Du bør ikke motsi din mor, Emma. - Vi møtes på kirkegården.
Jeg må ta en prat med min søster. Hun har visst en fortid med Hades.
Om han har en svak side, så kan hun være den eneste som kjenner den.
For et deprimerende syn!
Den store jegeren Gaston lot seg knekke av en kvinne.
Jeg bør ikke si noe. Jeg har hatt litt dametrøbbel selv...
- Hva vil du, Hades? - Vi har fått besøk her i byen.
Av skjønnheten du var forlovet med og udyret som stjal henne og drepte deg.
Rumleskaft.
- Så Den mørke er endelig død. - Ikke ennå.
Men hva sier du til å endelig ta hevn på ham?
- Hva tjener du på dette? - Mye er forandret i mitt domene.
- Slike vokser nå rundt om i byen. - Det er umulig.
Nemlig. For ingenting kan vokse her.
- Hva består endringen av? - Håp.
Disse nyankomne har fått håpet til å slå rot.
Og når sjeler får håp, så vandrer de heden. Og det får ikke skje.
Det forstår jeg, Hades.
Inntrengerne må straffes. La oss starte med ham som drepte deg-
- og brøt en avtale med meg. - Hvordan skal jeg overvinne ham?
Jeg tror du vil like disse pilene. Nå kan du atter bli en jeger.
Og denne gangen skal du jakte på tidenes største udyr.
Rumleskaft.
Du er visst utrettelig. Og dessuten slående vakker.
- Slår replikken an på stevnemøter? - Er dette et slikt?
- Du vet hva jeg mente. - Du tror ikke særlig godt om meg.
- Jeg har hørt noen ufine rykter. - Det kan jeg bare beklage.
Min venn LeFou elsker å spre rykter om meg.
- Så du er ikke en skjørtejeger? - Jeg jakter bare på vilt.
Jeg har ikke noe kjærlighetsliv. Jeg har lett etter en som deg.
- Vent... - Hva er i veien?
Et villdyr. Det er stort. Og farlig nærme.
Vent her.
Gaston?
Gaston!
Gaston?
Gaston!
Det ble en kortvarig jakt. Dyret falt ned i dette hullet.
Det kan ikke stemme... Frontlinjen er nærmere enn antatt.
- Det er et troll. - De har aldri vært så nærme før.
Se på ham! Han er bare barnet. Han kan ha gått seg vill.
Eller så er han sendt ut for å spane.
- Vi må føre ham til din far. - Nei.
- Da vil soldatene torturere ham. - Hele kongeriket kan være i fare.
Jeg vet det. Vi har bare kjent hverandre i en time, -
- men liter du på meg, kan jeg finne trollets agenda uten å skade ham.
Da får du lede an.
- Det er nytteløst. - Det må være et lysformular der.
- Ja, for tekoking, så. - Så du takler all mulig ondskap, -
- men nobel magi fikser du ikke. - Glem hva Merlin sa.
Det er umulig å skape lys i mørke. Men svart magi kan hjelpe til.
- Det vil jeg ikke. - Da mislykkes vi.
Det var tåpelig å komme hit.
Belle!
- Kom tilbake. - Jeg orker ikke høre på mer...
- Gaston? Hva gjør du her? - Jeg skal drepe min drapsmann.
- En ussel pil kan ikke drepe meg. - Det får vi nå se på.
Interessant valg av våpen. Så Hades har sendt deg?
- Vi vil sørge for at du blir her. - Hold opp!
Vi har en felles fortid, men vi må kunne løse dette.
Jeg har vært fanget her i årevis på grunn av ham.
Så jeg lar ikke udyret slippe unna.
- Så du drepte forloveden min? - Arrangert ekteskap. Ren bistand.
Dette var et feilgrep. Jeg lot formålet overdøve min dømmekraft.
Trusselen hans er høyst reell.
Disse pilene er dyppet i Sjeleelva. En elv som renner ut her.
Treffes jeg av en slik, blir jeg fanget i vannet for alltid.
Da kan jeg ikke hjelpe barnet vårt. Hades er lur.
Han sendte Gaston fordi du ikke vil la meg skade ham.
La meg få bruke svart magi for å stanse ham.
Nei, vi skal gjøre det motsatte. Vi skal hjelpe ham.
- Vi må hjelpe ham videre herfra. - Han er ikke verdt det.
Da Kroks bror vandret heden, så ble Hades svekket.
Ved å hjelpe andre videre, så kan vi overvinne Hades.
Nå får vi se om trolldommen fungerer som i drømmen.
Vent, Emma. Enhver sjøkaptein kan fornemme en storm. Vi må søke ly.
- Hvorfor sa du det? - Jeg har opplevd verre stormer.
Jeg burde ikke ført dere hit! Dette utspilte seg i marerittet mitt!
Vi må komme oss i dekning!
Stormen stilnet raskt. Kanskje dette er en god drøm.
- I drømmen kom det et monster. - Hva slags monster?
- Jeg går og tar en titt. - Nei! Jeg kan ikke la deg gå.
- Det var din drøm. Hva gjør vi nå? - Legger på sprang!
Vil du ha selskap?
- Hvor er min datter? - I trygghet. I skogen med Hood.
- Hades finner dem aldri. - Å jo. Han gir aldri opp.
- Hva får deg til å si det? - Jeg vil ikke snakke om det.
Zelena, la oss opptre som søstre for én gangs skyld.
Hva hendte mellom deg og Hades?
- Han forelsket seg i meg. - Ja vel...
Jeg kunne ikke tro det. At noen kunne elske meg.
Elsker du ham?
Dette er sikkert vanskelig for deg, men det er Hades som holder oss her.
Derfor trenger jeg å få kjennskap til hans svakheter.
- Så du er ikke her for å bli sams. - Jo, det også.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Så vidt jeg vet, er jeg hans eneste svakhet.
Det er litt guffent her, men her er vi i trygghet.
Er du sikker? Hva er det som jager oss?
Jeg kan skyte det. Hva er du redd for? Vi har møtt monstre før.
Alt fra drømmen har utspilt seg. Og det hendte noe mer.
Du døde.
Du trenger ikke lete. Hans uforløste sak er å drepe meg.
Man kan ikke dømme uten å kjenne hele historien. Her er Gastons skap.
- Kan du åpne det med magi? - Sikker på at du vil det?
Magi brukt til å stjele er vel svart magi?
- Vi skal bare åpne et skap. - Så det er du som avgjør slikt?
Som jeg sa: Alt avhenger av perspektiv.
Takk.
Denne her...
Jeg er hans uforløste sak.
Jeg... Jeg kan vente på ham alene.
Tro meg, jeg kan nå inn til ham.
- Her. Jeg fant den. - "Liste over magiske antikviteter."
En flott bok. En oversikt over alle magiske gjenstander.
- Finner vi det vi trenger der? - Ja. Mor bruker den i nødstilfeller.
Din mor må være en flott kvinne, som har fått en så lidenskapelig datter.
Hun vekket min kjærlighet for bøker. Og det startet med denne.
"Hennes staselige helt." Trodde ikke du likte smusslitteratur.
Det er ikke en slik bok. Den handler om barmhjertighet og tilgivelse.
Egenskaper en ekte helt innehar.
Du kan få den, hvis du vil.
Hvis det er din yndlingsbok, skal jeg lese hvert eneste ord. To ganger.
For jeg tror jeg har funnet kvinnen jeg har lett etter.
Jeg... Se her!
- Her er det vi trenger. - "Sjelens speil".
"Sjelelig ondskap avsløres i speilbildet, ved at øynene gløder."
- Så uten glødende øyne... - Så er trollet harmløs.
- Jeg kan hente det. - Jeg passer trollet imens.
Men dersom skapningen er farlig, må du hente din far og hans hær.
Det lover jeg. Vi ses snart.
- Gaston? Er det deg? - Nå blir det kaldere...
- Hva vil du meg? - Foruten å ta barnet du bærer på?
Slapp av, jeg skal ikke skade dere. Jeg er her for å hjelpe.
Hva sier du til å inngå en pakt?
Min ektemann inngår pakter, så jeg vet hva det innebærer. Ellers takk.
Hva med din fars motto? Man skal ikke dømme før man kjenner hele historien.
- Hvordan visste du det? - Jeg vet en hel del.
- Som at du vil hjelpe Gaston videre. - Og hva så?
Jeg vil at konflikten mellom Gaston og Rumle skal fortsette.
- Hva kan så du tilby meg? - Å, ikke stort...
Bare det du ønsker deg mest av alt i verden.
Barnet ditt.
- Nå vekket jeg visst interessen din. - Jeg er lutter øre.
Det er lurt av deg. For dette er enkelt.
Du må la Rumle og Gaston duellere. Dytter en den andre i Sjeleelva, -
-så får du beholde barnet.
Nei! Jeg har lovet å hjelpe Gaston videre.
Det er en hederlig innstilling. Men tro du meg...
Kjærlighet får en til å gjøre mye rart.
Hvis det står om ditt barns liv, så er du nok villig til...
Å gjøre hva som helst. Gi beskjed om du ombestemmer deg!
Monsteret er vekk.
- Beklager. - Refleksene overgår klesstilen din.
- Hva gjør dere i gravkammeret mitt? - Et dyr med hoggtenner er etter oss.
- Tar dere ikke opp kampen? - Jeg så monsteret i drømmen min.
- Og det endte med... - At jeg ble drept.
- Drømmen var som et varsel. - Det betyr ikke at det vil skje.
Drømmen handlet kanskje ikke om monsteret, -
- men om noe personlig som plager deg.
Det smerter meg å si det, men jeg er enig med Regina.
Hva er det som plager deg?
- Jeg føler at jeg har sviktet dere. - Du reddet meg jo.
Vi er fortsatt fanget i underverdenen. Jeg førte dere og Henry ned hit.
Det var en elendig plan. Jeg burde dratt hit alene.
Jeg er redd støtt. Om noen dør, så er det min skyld.
Og det vil jeg ikke kunne leve med.
Du tvang oss ikke, vi ble med av egen vilje.
Vi visste det ville bli tøft, men kjærligheten er verdt å kjempe for.
Hvis vi skal komme oss hjem, må vi bekjempe monsteret sammen.
Så alle udyr har visst en svakhet.
Så du ville virkelig drepe ham. Jeg var ikke sikker.
- Hvor er Rumleskaft? - La dette ligge, Gaston.
- Hans død er min eneste glede. - Er du sikker?
- Har du snoket i skapet mitt? - Jeg vil hjelpe deg videre.
- Boken må være verdifull for deg. - Selvsagt.
Fordi du fikk den av meg? Er jeg din uforløste sak?
Tror du jeg har beholdt boken fordi jeg liker den?
Jeg har forsøkt å kaste den, men den kommer alltid tilbake.
Den er en del av straffen min.
Boken minner meg om årsaken til at jeg døde.
Du gjorde meg svak!
Jeg burde gått etter Rumle med en hær, men valgte å gjøre som du ville.
Men boken tar feil. Heltemot handler ikke om tilgivelse, men om styrke!
- Man må gjøre alt for å slå fiender. - Det er Hades som er din fiende.
Hvorfor forsvarer du Rumle? Han bortførte deg. Du bør ønske ham død.
Men det gjør jeg altså ikke. Han er min ektemann.
Min godeste Belle... Du har alltid vært svak for monstre.
Gaston passer trollet. Og speilet vil vise dens sanne hensikter.
- Ser du? Øynene lyver aldri. - La oss håpe du har rett.
Gaston? Gaston!
- Er du like hel? - Det kjennes slik ut.
- Hva hendte? - Trollet angrep meg og stakk.
- Du er heldig som er i live. - Beklager. Dette er min feil.
Din omtanke for meg gjør det verdt det.
Dere har hatt en actionfylt dag.
Dra tilbake. Soldatene og jeg skal finne trollet.
Nei, jeg vil ta min hevn. Om du tillater, vil jeg lede jakten.
Du er jammen tapper. Og du får lede an.
Da blir jeg også med. Jeg kan få bruk for speilet.
- Trollet var jo et monster. - Det kan hende han forsvarte seg.
- Hun er idealist som sin mor. - Vi må vite alt før vi skader den.
Dra hjem, Belle.
Belle. Alt kommer til å gå bra. Jeg lover.
- En pakt? - Jeg avslo.
- Hva var innholdet i den? - Skal jeg svare, må du love en ting.
- Lov meg at du ikke skader Gaston. - Du kan lite på meg, Belle.
Han sa at om du og Gaston duellerer og en av dere havner i Sjeleelva, -
- så vil han oppheve pakten om å ta barnet vårt.
- Og du avslo? - Selvsagt. Jeg finner en løsning.
Det Merlin sa om bruk av svart magi i det godes tjeneste...
Jeg vil gjerne være en slik mann, men ikke akkurat i dag.
- Hva er i veien? - Trollets spor stopper her.
Trekk våpen!
Der!
Ikke la ham stikke av!
For å drepe et troll, må man treffe midt i øyeeplet.
- Nei! - Hva er det du gjør?
- Dere får ikke drepe ham. - Han prøvde å drepe meg.
Nei!
Han er skadet. Hva har hendt med ham?
Gaston?
Du?
Dette er din skyld! Du plaget trollet mens jeg var borte.
Jeg trenger intet speil for å gjenkjenne et monster.
Mitt mål er å beskytte kongeriket. Trekk til side.
Det er du som er monsteret. Vil du skyte ham, får du skyte meg først.
Du har tatt en skjebnesvanger avgjørelse. Nå kan vi bare håpe-
-at du valgte rett.
Hevnakter er vriene. De ender sjelden godt.
Foruten for meg. Og nå må du tilbringe evigheten i dette vannet.
Du kan kanskje tilintetgjøre meg, men du vil alltid være et udyr.
Det kan jeg leve med. Nå starter moroa.
Stans, Rumlel! La meg få si en ting før du fortsetter.
Ut med språket, Belle.
Jeg har hele tiden visst hvem du er.
Og det er derfor jeg elsker deg.
Men jeg vet også hvem jeg er, og jeg kan ikke la deg skade ham.
Jeg befaler deg å la være.
Du begår en stor tabbe, Belle.
- Er alt vel? - Det blir det straks.
Nei!
Det har hendt. Trollene har kommet seg over grensen i øst.
- Dette betyr krig. - Klandrer du meg?
- Skyldfordeling er uvesentlig nå. - Jeg gjorde det rette.
- Jeg fulgte min samvittighet. - Og nå er det krig!
Vår behandling av barna deres kan ha forårsaket dette.
Årsaken er irrelevant. Nå må vi gjøre alt for å redde kongeriket.
Dette var leit, far. Synd at det har gått så langt.
- Vår hær kan ikke beseire dem. - Hva gjør vi så?
Med hjelp av Gastons hær kan vi ha en mulighet.
- Vil han bistå oss? - Ved bruk av listig diplomati.
- Ber du meg om å...? - Han vil ha deg, Belle.
Det kan få slutt på krigen. Da blir du en folkehelt.
Belle?
Har din far fortalt den gode nyheten?
Vi skal slå kongerikene sammen.
Og du vil bli dronning i det største kongedømmet noensinne.
Vi skal regjere side om side.
Hvis du vil bli min dronning.
Det vil jeg.
Hva har jeg gjort?
Du hadde rett. Mørket vinner alltid.
Beklager, Belle. Jeg mente ikke å utsette deg for dette.
- Men du reddet meg. Og barnet vårt. - Nei, egentlig ikke.
Beklager å måtte bryte denne rørende scenen, men barnet er fortsatt mitt.
Vi hadde en avtale! Gaston falt i vannet.
Ifølge avtalen skulle Gaston eller Rumle dytte den andre.
Men nå var det Belle som gjorde det. En artig overraskelse.
- Du brøt avtalen. - Jeg får barnet fri fra deg, monster!
Jeg? Det var du som sendte din eks til evigvarende lidelse.
- Han ville at dette skulle skje. - Hvorfor fikk du meg til det?
Jeg har mine grunner.
Og dette her, det er en nydelig blomst.
Fylt av min yndlingsduft: Håpløshet.
Jeg har ikke bestilt noe.
Monsteret er i nærheten. Vær oppmerksomme.
Der!
Flott levert.
- Bli her. Den kan være i live. - Ikke drep den!
Drømmen din var en spådom, men den handlet ikke om meg.
Den handlet om å finne henne.
Rødhette? Rødhette!